_Team Wild Animals_ www.HoundDawgs.org
JORDEN, ÅR 2025
- Dator, var är jag? - Du har anlänt sex dagar in i framtiden.
Och vad är det jag tittar på?
Ödeläggelsen efter en strid.
Visa mig.
INFEKTERADE FÖRBJUDNA OCH UTPLÅNAS
Det finns så mycket att se, när man inte har någon syn.
Det är inte som att blunda och känna sig fram hemma.
Det är en helt ny värld.
Det är som med hämnd. När något som hämnd tar över ens själ...
blir man saker man inte hade tänkt bli. Aldrig trodde att man skulle bli.
Mördare. Monster.
Martyr.
Men du?
Du har hamnat i en alltför obekant situation.
Du förstår, det är inte bara en, utan två.
Vet du var mina ärr kom ifrån?
Inte från det välkända röda regnet.
De skapades av människor som du.
Människor som stod i vägen för utvecklingen. Utvecklingen.
Min utveckling.
Det här är min påminnelse om att döden var deras.
Trots att generositet inte ligger för oss ger jag dig det här.
Jag dödar dig inte för att komma åt henne.
Men...
Vi kommer att utföra vår arbetsuppgift och avlägsna dig från staden.
Han dödar dig.
Inser du hur mycket blod jag har på mina händer?
Vad gör några fläckar till?
Dator, vem är detta?
PERSON: FADE FÖRMÅGA: ABSORPTION
NOTE: BRÄND PÅ DET RÖDA REGNET
Se, så upptagna alla är, i varje ögonblick.
Deras liv blir allt tråkigare medan de vittrar bort.
Vi tillför lite kaos och se, vad som händer.
Nu får deras liv mening. De har ett syfte.
Ett skäl att existera.
Bespara mig dina utläggningar om att vara människa.
Var är min syster?
I sinom tid. Hela ditt uppdrag är inte avslutat.
Det finns fler som lever under täckmantel, dolda.
Hitta dem och ta hand om problemet.
Så var kom de ifrån?
Den här?
Ja, vad hade han för kraft?
Han hade en skugga som han kunde... Frammana.
En skugga?
Paus. Vilken oskyldig talar han om?
Någon blev visst lite sårad.
- Kan du inte bättre? - Vem har skickat hit dig?
Det vet du att jag inte kan berätta.
Vem har skickat hit dig?
En av dina?
Vad fan?
Det var en rejäl metallbit. Titta, den kan vara farlig.
Stoppa i den.
- Den fick plats! Grymt. Ja! - Ja.
- Vi letar rätt på mer. - Ni begick just ett enormt misstag.
- Återvinning är aldrig ett misstag. - Har du något mer till de föräldralösa?
Vill du se mig elak?
Vem var den mannen?
Markus.
Enligt polisrapporten lade de kvinnans kropp...
- Sherry. - Sherrys kropp i det blodiga området.
Förövaren måste ha stått där borta.
Grabben måste ha sett förövaren och jagat ut honom.
Vad vill du nu, då?
Kom igen, Sherry. Cain får aldrig veta.
Du, jag vet inte vad det är du försöker göra, men det fungerar inte.
Varför fattar du inte det?
Jag vet vad du gör och det är inte snällt.
Du, Markus. Ingenting kommer någonsin att hända.
Jag vill att du går nu.
Du är bara en knähund. Du är min ex-makes fotpall.
Du försöker göra allt du kan för att ta dig ut ur hans skugga-
-men du kommer aldrig att lyckas.
Du är patetisk.
Dator, gå tillbaka till striden.
Jävlar, vad har jag missat?
Vad händer?
Vem är nu detta?
PERSON: MAZE FÖRMÅGA: BLÅ RÖK
NOTE: VÄLDIGT EMOTIONELL
Jag har ett spår efter hjältarna på brottsplatsen.
De har tydligen lagt upp videor på nätet-
-för att rekrytera andra.
Jag bryr mig inte.
Det är inte värt det att slåss mot honom.
- Tror du att jag är rädd för döden? - Det finns långt värre saker än döden.
Säg åt honom att komma.
Se på dig, så fylld av raseri.
- Finner du nöje i din egen död? - Du tar miste.
Se på dig.
PERSON: METUS FÖRMÅGA: MARIONETTSPELARE
NOTE: KRIMCHEF
Du har så mycket kraft i ådrorna.
Du är en virvel av rent hat.
Och nu är du min marionett.
Hur känns det att vara svagast till sist? Ta in synen en sista gång.
Låt bilden av mig brännas fast på näthinnan.
Bränn bort dina ögon.
Han vill att du förgör dig själv.
Spela hans lilla spel och invänta rätt ögonblick.
Utkräv sedan din hämnd.
Jag går. Och du-
-gör dig av med grabben.
Pojken från tidigare.
Hur kom han dit?
Blött finger.
Bra jobbat.
Vi hittade återvinning och tog hand om en skurk.
Var han stygg? Då tar vi lite kol och lägger i hans strumpa.
- Han har ingen strumpa. - Har han inte?
- Inga problem, vi kan skaffa en. - Jaha, okej.
Ditåt. Kom igen.
De försvann genom att hoppa uppför sidan på byggnaden.
Tack.
Är det bättre att leva som ett monster eller dö som en hjälte?
I den frågan finns det bara två val.
Men finns det bara två?
Jag tror att det finns ett tredje emellan dem.
Att existera.
Varken god eller ond.
Varken martyr eller syndare.
Att bara leva.
Vara normal.
Jag väljer normaliteten.
Jag väljer att undvika extremerna och dra mig mot mitten.
Men jag får inte välja det.
Då väljer jag döden.
Det får jag inte heller, tack vare förbannelsen.
Så därför benådar jag dig-
- genom att avlägsna dig från en värld som är värd att lämna.
Varsågod.
Återvänd till striden.
Känna sig fram hemma.
Det är en helt ny värld.
Det är som med hämnd. När något som hämnd...
Vem är nu detta?
Jag dödar dig inte för att komma åt henne.
Vad är det för speciellt med henne?
Är han där inne?
- Är det här? - Ja. Rummet för omedelbar rehabilitering.
PERSON: MAX FÖRMÅGA: PERCEPTION
NOTE: F.KRIMCHEF
Vi behöver prata.
Är det här något slags artighetsvisit?
Knappast. Jag är här för att få tillbaka det du stal.
Var är hårddisken, Max?
Märkligt.
Du vet mitt namn, men jag verkar inte veta ditt.
Jag... Jag såg en hjälte idag.
En liten pojke. Han var inte mer än fem år gammal.
Han skyddade en annan pojke vid bushållplatsen.
Det var...
Det var ett steg närmare.
Luften är annorlunda här.
Jag vet inte om det är lugn eller dödens stillhet.
Du har lämnat mörkret nu.
Det är bara i deras ögon.
Folk älskar inte varandra längre.
De bråkar bara.
Jag älskar dig, Alan. Jag älskar dig.
- Kan jag hjälpa dig? - Jag är här för att visa aktning.
Jaha, jag beklagar. Kände du honom väl?
Inte länge. Jag hjälpte honom faktiskt inte alls.
- Jag var någon annan, i ett annat liv. - Jag förstår.
- Jerry, trevligt att träffas. - Christy.
Din bror hade en gåva.
Har du det? Förlåt, jag menar inte att snoka.
- Jag vet att det är privat. - Ingen fara. Ja, det har jag.
Tror du att du kan hjälpa mig?
Du är inte här för Alans skull, eller hur?
- Jag behöver hjälp. - Vad är det?
Jag hjälpte till att stjäla en hårddisk-
- som innehåller detaljerad information om folks liv i staden.
- Vad behöver du mig till? - Det var just det.
Den som vet hamnade i fängelse.
- Jag hjälper ingen att rymma ur fängelset. - Nej, så är det inte.
Vi bryter oss in, ja. Vi tar informationen och går därifrån.
Var är han?
Det bör du inte göra, heller. Var är hårddisken?
Vad vuxen du är.
Vad ger dig kontrollen?
Mitt syfte ger mig kontrollen.
Människorna i staden som du spottar på, jag är här för att skydda dem.
Spottar?
Jaha, stadens hjälte.
Kom, gör en åktur med mig.
Kan du inte bättre?
Klarar du inte mer? Kom igen! Gör illa mig!
Berätta om den här mannen.
Snart efter meteornedslaget mötte jag döden.
Det röda regnet skapade en mutation, som började infektera folk.
De flesta var immuna, men de som exponerats mer fick en förbannelse.
Med förbannelsen kom det största skälet till krigen.
Vissa kallar det "mänsklighetens framtid", andra en styggelse.
De förlorade livet.
Idiot!
De infekterade blev allt färre. En dag gick resten under jorden.
Åren gick och städerna byggdes upp på nytt. Allt fick struktur igen-
- men nu finns det ett larmnummer att ringa om någon använder sina krafter.
Jag vet att du är där.
Jag ville inte skrämmas.
- Vad gör du? - Jag... Vi behöver din hjälp.
- Äh, lägg av! - Nej, jag menar allvar.
Ja, vi försökte anfalla dig, men vi trodde att du var en av dem.
- Okej, vem är du och vilka är "de"? - Jag är Skye, min grupp heter "Entropy".
- Jag vet, jag ser på nyheterna. - Vi är inte såna, vi försöker göra nytta.
- Genom att döda oskyldiga? Gör det nytta? - Vad försökte du göra tidigare?
Jag kan ge dig en gåva och jag kan ta den ifrån dig igen.
Det är enkelt. Vill du få alla dina djupaste begär tillfredsställda?
Ta ett liv, så får du allt.
Vad letar du efter?
Ser du något du gillar?
Det är inte vi, någon annan utför attackerna. Vi är emot våld.
Vi försöker bryta folks hjärntvätt och föra dem ut ur mörkret.
Så vem trodde du att jag var?
Tja... En av skuggorna. De är överallt, men man ser dem aldrig.
- Du misstar dig, jag kan inte hjälpa er. - Jo, det kan du. Vi är bara fem!
Du måste sluta leka Batman och gå hem! Folk dör! Det här är ingen serietidning!
Det finns inga lyckliga slut! Man lever, lider en massa och sedan dör man!
När man förstår det, så inser man att det inte är värt det.
Alla måste inte lida. Om vi kan rädda en persons hemska liv, är det inte värt våra?
Du talar som en äkta hjälte.
Vad mer har jag gjort?
Jag dolde bara mina handlingar bakom stadens lagar.
När kommer flickan in i bilden?
Jag dödar dig inte för att komma åt henne.
Kära pappa. Jag vet att du alltid ville att jag skulle lyckas i någon mån.
Det har jag gjort, tills du läser lappen.
Jag kan inte leva i din skugga längre. Du började tomhänt och har byggt så mycket.
Jag är inte du. Jag vill inte gömma mig för världen längre.
Jag vill se världen med egna ögon och känna misslyckande, hjärtesorg och kärlek.
Alla känslor du har undanhållit från mig.
Jag vet att du älskar mig, jag älskar dig med.
Men jag behöver ta reda på vem jag är och vem jag vill vara i världen.
Jag älskar dig, pappa. Lauren.
Egotan och Cyberstings lilla bok om rettvisa.
Rättvisa. Rättvisa.
Lauren hade hamnat i dåligt sällskap och på fel plats.
Nu hänger jag med.
Lauren hade inget att hoppas på. Hon var vilse.
Nu tappade jag bort mig.
Sticky och Twitch har tillfångatagit Lauren. Det här är Sticky.
"Jag heter Sticky, jag är ond."
Det här är Twitch. Deras ostädade hotellrum gav dem ett oförglömligt besök.
Vad smutsigt! Där är jag.
Egotan och Cybersting samlade sopor för återvinning.
Jag samlar!
Stämningen blev tryckt när de vägrade återvinna. Det var ett stort misstag.
Rättvisans horn.
Cybersting var glad över att få lära ut hur viktigt återvinning är.
Lektion ett.
När skurkarna var utslagna började de två med återvinnings-äventyret.
Så mycket skräp.
I badrummet finner Cybersting en svag flicka och vill hjälpa henne.
Åh, vad svag hon är.
Cybersting är inte glad.
Titta, vad arg han är. Inte glad alls.
Vad är det med de här två?
Här någonstans.
PERSON: EGOTAN/CYBERSTING FÖRMÅGA: HASTIGHET/STYRKA
NOTE: GÖR VIDEOS FÖR REKRYTER OCH LÄGGER UPP DEM ONLINE
Jaha, här borta.
Det är för farligt, Beaver. Akta dig.
Det är ett stort problem.
Det här är mina gator. Jag rör mig som en skugga.
Jag spanar efter ondska som kan dyka upp.
Jag är rättvisans stenhårda näve.
Det obrutna bandet mellan omständighet och reson.
Jag är här, jag är nu. Jag är Beneaver Beaver.
Beneaver Beaver? Är det här ett skämt? Det räcker. Tillbaka till striden.
Och den här?
Det finns folk i världen som man inte kan lita på.
Folk som har stått vid ens sida i åratal.
Sedan vänder de en ryggen.
Även du, min Brutus?
Bry dig inte om att leta efter någon.
Det är inte ditt jobb.
Det var jag som blev tagen-
-och jag ska hantera det här.
Du kan se efter allt åt mig-
-medan jag är borta.
Se till att allt flyter på.
Jag...
Jag har några huvuden att samla in.
Det ser ut som senatorns dotter.
Du får tre minuter, med början för en minut sedan.
Skynda på.
Din dotter blev mördad igår.
- Jaha. - Bara "jaha"?
Vad vill du att jag ska säga?
Att jag är ledsen? Att det inte skulle ha hänt? Att hon var en bra människa?
Nej.
Jag sa att om hon umgicks med kriminella skulle hon dö eller bli kriminell själv.
Att du inte bryr dig om din dotters död är en varningssignal för mig.
Du kanske höll i vapnet, din hjärtlöse jävel.
Ursäkta? Jag må vara en hjärtlös jävel-
- men jag är inte typen som mördar. Jag lejer någon att göra det åt mig.
Känner du till vilka hon umgicks med, som vi bör titta på?
- Kriminella. - Ja.
De där små asen som brukar vara vid vattenhålet.
Vattenhålet?
Ja, stället dit alla går för att dränka sig. Läser du inte tidningarna?
Dator, kom till saken.
- Nå, vad sa han? - Ingenting viktigt. Att han var upptagen.
Upptagen? Vad fan!
Max!
- Vad fan är allt det här? - En karta!
Hallå?
Subban sprängde bort min arm!
- Vi måste släppa henne. - Vad fan gör vi här?
Måste komma åt en hårddisk.
En vanlig hårddisk? På allvar?
Jag vet vem som skulle veta.
Det beror på om filerna är krypterade eller bara dolda. Några minuter?
Och om de finns i någons hjärna?
Vadå, hacka någons hjärna?
Det tog inte lång tid innan du var tillbaka.
Var det fem år?
Återigen, det beror på hur de hamnade där.
Vad kan tänkas underhålla dig idag?
Jag kanske är här för att småprata.
- Vi vet inte hur, men går det? - Jag bygger en robotarm åt mig själv.
Så ja, det är möjligt.
Eller föra en djup konversation med en gammal vän.
Där har du skälet.
Vi har aldrig varit vänner.
Så, hur har det varit vid vattenhålet på sistone?
Det sker inte så många självmord här.
Inte ett enda.
Vem är här med dig?
En förrädare och en liten flicka.
Du får avgöra vem som är vem.
- Vi är här för att hitta hårddisken. - Flickan.
Och förrädaren.
- Det sägs att du vet var hårddisken finns. - Det sägs rätt.
Men jag kan bara berätta för en person åt gången var hårddisken är.
Då går två av oss.
Det går inte heller. Du förstår...
Just nu är det fler än bara vi fyra här.
De kom före er.
- Vad fan hände nu? - Jaha.
Ress har berättat vissa detaljer, men var snäll och berätta om hårddisken.
Vem avser ni att döda med den?
Vilka är ni? Vad gör jag här?
- Vi har te till dig. - Damer dricker alltid te.
- Alltid. - Te?
Vad innehåller enheten för information?
Den började samla in information om världen.
- Som vad? - Liv.
Vilken information som helst i framtiden.
Så den känner till lösenord, människor och platser?
- Allting. - Så var finns den?
Jag gjorde den till dig medan jag gjorde affischer för att fånga nästa brottsling.
Du förstår, vår senaste affisch gjorde att Evil Toxin åkte fast och låstes in.
- Blir du inte imponerad? - Så ni fångar inte skurkar?
Skräpa inte ner, ryck inte lapparna från madrasser... Listan är oändlig.
Hon är planterad. En spårsändare.
- Har ni inget socker? - Nej, var är det?
Jag tror att vi kan dra slutsatsen att det inte finns något socker här i rummet.
Aj! Sluta!
Sluta! Ursäkta! Sluta dra i de här!
Det luktar brott. Vi måste hitta ett ställe att spana ifrån.
- Brott stinker. - Ja. Vänta, kakor!
- Var kan de vara? - Jag har hittat en bänk!
Du har rätt! Den är helt perfekt.
De dumpade mig igen. Jag är också en superhjälte.
Jag har krafter. Jag behöver ett eget rättvisehorn.
- Vi pekar! - Självklart. Där borta, då?
Något så kraftfullt sänder ut en strid ström av elektromagnetiska frekvenser.
- Beneaver Beaver gör goda kakor. Ta en. - Tack.
Perfekt. Ser ni genom de här, så bör ni se den på långt håll.
Den kanske bländar er.
Söker ni en nål i en höstack, så är de er magnet.
Det är många där ute som letar efter henne. Det är för farligt att gå ensam.
Ni två, allvarligt talat! Varför måste jag ha den här på mig?
- Det är en säkerhetssele. - Så att de onda aldrig stjäl dig igen.
Vill du ha en kaka?
Cybersting behöver en mantel! Cybersting behöver en mantel!
- Jag behöver ingen mantel. - Jo, det är det du saknar.
Så stridsvagnen hittade henne?
Han måste veta att han kan använda henne för att hitta den som mördade hans familj.
- Jag har byxor. - Jag ser byxorna.
Jag har byxor. Lägg av!
Hör du? Det är något i mina byxor!
- Byxor! - Byxor!
Va?
- Jag har byxor! - Jag har byxor!
Byxor!
Jag är en påfågel.
Oj, vart tog alla vägen?
Den säkraste platsen för dig är vid min sida.
Du lämnade kvar hennes te!
SÖKER IDENTITET
MÅLET EJ ENSAMT STATUS: MYCKET FARLIG
Det finns en liten flicka där ute som flyr för sitt liv.
Vi jagar henne för vår egen vinnings skull.
Metus dödade min syster. Men hans kraft...
Intressant att Max, den ende som inte deltar i striden-
-kastade ut henne genom fönstret-
-och sedan räddades av de här två.
Hans krafter kommer inte från honom.
De kommer från oss. Vi måste ta ifrån honom den kontrollen.
Nej, ni kan inte sätta alla hemma hos mig!
- Skynda på! Kom! Göm dig under den! Såhär! - Ingen gömmer sig.
Jag har fått nog av den här världen.
Jag förtjänar det här.
De förde bort flickan och blev attackerade igen.
Och Maze utvecklar en svaghet. Ett hjärta som tar livet av dem.
Var är gnagaren?
Varför? Gud!
Jag vet inte. Det känns bara rätt.
Varför är det så många lampor?
Det bidrar till stämningen.
Döda honom.
Du sa inget om att döda någon.
Vad tror du skulle hända om någon annan fick tag på det som finns inom henne?
Jag förstår, men det är att avsluta liv, inte rädda dem.
Enligt vem? Fortsätt, det här är kul.
Vad tror du ska hända efter allt det här?
- Jag vet inte. - Gör det inte.
- Jag kan inte. - Jo, det kan du.
Vilken vändning.
Då ska vi se. Du har en pistol-
-och jag har ingenting.
Då ska vi se. Vill du ha ett lik till, är det så?
- Jag är inte rädd. - Gör det.
Hon vill alltid göra en storartad entré.
- Max. - Crypt.
- Det var länge sedan. - Du ligger efter med dina skulder.
När kan jag börja få betalt?
Tja, jag...
Jag har en åt dig här.
Ibland har jag en dröm.
Jag är ensam i mörkret, döende.
Jag intalar mig själv att det bara är en dröm.
Tänk om det inte är det?
Sedan dess har jag alltid varit mörkrädd.
Nej!
Vänta. Vart ska vi?
Håll käften och följ mig. Tror du att du är den enda?
Jag missade lunchen, tuppluren och andra lunchen.
Varje gång jag följer med dig ser jag folk bli spetsade. Jag har det värre.
Snälla? Kom nu.
Fyra döda. Två veklingar flydde. Idioterna måste vara döda.
Några få återstår.
Akta rasmassorna. Jag vill ha dem så.
Det här stället är vidrigt.
Är det mörkret som driver dig?
De har försökt att döda dig, men du fortsätter-
-att gå, stå och strida.
Och kräla. Och gömma mig.
Ursäkta, jag är dålig på poesi.
- Vad är det här? - Jag är här för att hjälpa dig.
Göm dig här.
Sakta i backarna. Roy, det är den jävla Beaver igen.
- Beneaver. - Inte han, nu igen.
Vi har sagt åt dig att inte komma hit. Du kan bli skjuten.
Det är vårt hemliga gömställe. Jag går in i grottan.
Du kommer att få en hemlig kula i röven.
Jag är ledsen. Jag vet inte vad Beneaver Beaver har gjort-
- men jag behöver någonstans att ta vägen. Folk är ute efter oss.
Jag... Jag behöver någonstans att sova inatt. Jag är ledsen.
Det finns ingenting där nere, så kan ni två gå härifrån?
Skynda på innan Roy och jag slår vad-
- om vem som träffar med flest kulor i huvudena innan de träffar marken.
Jag ska ingenstans.
Nej, nej, nej. Fan.-Titta, vad du gjorde!
Jag tror inte att de gillade dig.
Mystiken tätnar.
Den här killen, nu igen.
- Snälla, skada honom inte. - Han har dragit svärdet och slagit först.
Ursäkta? Jag lyssnade inte.
Jag varnar dig, mitt blod lämnar fläckar.
- Vi hittade återvinningsbara sopor. - Ole, dole, doff.
Ska ni ge henne te igen? Vet ni inte att alla är ute efter henne?
Hon behövde vår hjälp, förstår du.
- Det är det enda viktiga. - Ja.
Akta, det är min tur!
Jag mår inte bra.
Min tur!
Du missade mig!
Örfil!
Egotan!
- Kom igen, din luns. Upp med dig. - Jag mår bra.
- Klara dig själv, då. - Jag mår bra.
Jag mår bra.
Kom nu.
- Vänta här. - Nej, jag följer med.
Ät mina kakor!
Det här betyder ingenting.
Det finns en bakväg ut ur grottan.
Gnagaren flyr. Nu är det Max tur.
Planen var enkel.
Ta en hårddisk som var försedd med speciella krafter.
Den kunde absorbera all information på internet.
Placera hårddisken i ett barn, långt ner i hennes medvetande-
-där ingen skulle kunna hitta den.
Idén var vettig och enkel ett tag.
Tills långt senare-
-då barnet försvinner.
Försvunnet för mig, men det hittades, hade hittats.
Min hårddisk. Allt jag behövde göra var att hämta den.
Staden. Hur raserades den?
En döendes önskan beviljad till de redan avlidna.
Hennes offer är bara gnistan.
Och du rättfärdigar död med hennes död?
Jag rättfärdigar liv med hennes död.
Jag rättfärdigar välmåendet hos alla i staden med uppoffringar.
Du är en tyrann med en visselpipa runt allas halsar.
Redo att ropa varg för minsta lilla.
Hur går häxjakten?
Det finns bara en häxa jag vill bränna.
Jag är orsaken till ditt styre.
Jag godtar din fientlighet-
- och erbjuder dig en väg ut ur vår katt-och-råttalek.
Skulle du vilja ha hela stadens kunskap-
-i dina händer?
Vad kostar det, häxa?
Mycket lite.
Det finns en hårddisk i en ung flicka.
Hämta henne, så får du tillgång till all information.
Var är hon?
Därför fick han sina två hantlangare att utreda den hängda flickan.
Jag har gjort det du bad om. Cain har inte dött, som du sa att han skulle.
Nu är han på något slags hämndturné.
Det gick inte som du sa att det skulle.
Var inte rädd för det som har hänt, utan det som ska hända.
Berätta var den finns, så hämtar jag den åt dig.
I en grotta åt nordväst, i stadens utkant.
Jag trodde att hon tog hand om er två.
Det beror på vem du menar.
- Jag blev hitsänd... - Av mig.
Häxan. Vad är det som pågår här?
- Vi hade ett avtal. - Jag uppfyllde min del, men inte du.
Den här grottan och de här två-
- skyddar det sista av det röda regnet åt mig.
- Så vad fan skulle du ha mig till? - I nödfall.
Jag ville uppnå kaos i staden. Det gjorde jag.
Det har varit alltför svårt att få ännu en kropp ner hit.
Tror du...
Oj.
Så häxan manipulerade alla sidor.
När förgjorde hon staden?
Din bana är slut. Du är färdig.
Ditt styre tar slut ikväll.
Och hur går det för de två?
Vi borde få ett slut på det här. Det är dags att ta i på allvar.
- Många behöver hjälp i staden. - Du har rätt!
Ser du mig?
Skräpa inte ner!
Subba!
Kraften hos enheten i hennes huvud drar fram häxan i henne.
Stopp. Skada dem inte. Ditt styre blir kortlivat.
Du får inte makten du vill ha.
Jag har redan makt.
- Vart tog alla vägen? - Va?
Nu räcker det!
Egotan!
Cybersting!
Då ska vi se. Jaha, vi får väl...
Vi snurrar hitåt. Okej, det ser perfekt ut.
Så de två är mina motståndare?
- Egotan! - Cybersting!
När dog de?
Du dödade dem för fyra dagar sedan.
_Team Wild Animals_ www.HoundDawgs.org
Översättning: Emil P.W.S Holmgren